En
meget speciel og endemisk plante på Kreta er diktamos. Planten har mange
forskellige navne, bl.a. érondas (kærlighed), stamatóchorto (standseurt),
stomatóchorto (mundurt), stomachóchorto (maveurt), livanóchorto (røgelsesurt),
malliaróchorto (hårurt) eller atítamos.
|
![](01diktamossmall.jpg)
|
Erondas,
fordi man skal være besat af kærlighed til planten for at vove
indsamlingen, der oftest foregår på lodrette bjergskrænter, eller fordi
planten menes at være seksuelt stimulerende; stamatochorto, fordi den kan
standse blødninger; stomatochorto, fordi den desinficerer munden;
stomachochorto, fordi den er god til at lindre mavelidelser og
forgiftninger; livanochorto pga. sin velduft og malliarochorto pga. dens
mange, små hår på blade og stængel.
|
|
Diktamos
anvendes på fire måder:
|
|
|
Som
urtete, der anvendes såvel til indvortes som udvortes brug, |
|
|
som
desinficerende forbinding på sår, |
|
|
til
tygning, hvor den lindrer mund- og halsonder, og |
|
|
som
bitter, hvor man lader bladene trække i raki.
|
|
Diktamos'
videnskabelige betegnelse er Origanum Dictamnus L. Planten er flerårig og
tilhører læbeblomstfamilien. Den bliver op til 30 cm høj, og dens grågrønne
blade sidder parvis over for hinanden og er beklædt med en masse små hår
- ligesom så mange andre vilde planter i syden - da det beskytter planten
mod udtørring af det stærke sollys og mod støvet fra de kraftige støvstorme.
Blomsterne er røde og sidder på en lang stængel.
|
![](03diktamossmall.jpg)
|
Diktamos
indeholder en æterisk olie ved navn carbacrol, der er et naturligt
antibiotikum, 50 gange kraftigere end penicillin. I bladene findes desuden
et stof kaldet diktamin, der bruges mod hjerte-kar-sygdomme. I alt er der
70 forskellige helbredende stoffer i planten.
|
|
Pga. diktamos'
gode egenskaber er det almindeligt at opkalde steder og restauranter efter
den, som her ved Katochori, syd for Chania.
|
Allerede
i oldtiden var diktamos kendt for sine helbredende egenskaber, f.eks.
beretter både Homer og Aristoteles, at de vilde geder spiste af planten, hvis
de blev såret af et pileskud, hvorefter pilespidsen røg ud, og såret
helede.
|
I Vergils Æneide (XII.412) kan vi
læse,
hvordan Venus henter diktamos på Kreta, da hendes søn, Æneas, bliver såret:
|
![](05diktamos-afrodite.jpg)
|
|
Rystet over at se sin
søn i skammelig smerte |
|
Plukked da Venus, hans
mor, dictamnusurter på Kreta, |
|
stængler med friskgrønne
blade og purpurrødmende blomster. |
|
Vildgeden kender helt
vel denne plante og tager sin tilflugt |
|
til den når den er
ramt af en flyvende pil i sin side. |
|
|
Venus skjulte sin
fagre krop i en tåge og bragte |
|
|
saften til stede og gød
den i kummens glitrende vande |
|
|
fuld af hemmelig lægedoms
kraft; og hun dryppede sunde |
|
|
stænk af ambrosia i
og duftende alsmertedulmer. |
|
|
Uafvidende vasked den
alderstegne Iapyx |
|
|
såret dermed. Og med
ét forlod al smerte Aeneas' |
|
|
krop, fra den dybe
vunde holdt alt blod op med at rinde, |
|
|
nu fulgte pilen med lægens
hånd og gled villigt af såret, |
|
|
nu kom hans styrke
fornyet igen som den før havde været.....
|
|
|
(Fra Otto Steen Dues oversættelse)
|
|
|
Plantens
navn er sammensat af de to ord Dikti og thamnos. Thamnos betyder busk,
mens Dikti er bjergene omkring Lassithi højsletten, hvor Zeus blev født.
Og myten fortæller netop, at det var ham, der skænkede Kreta planten som
tak for den gode omsorg omkring sin fødsel. En mantinada fortæller om
planten: |
|
|
|
|
|
En
anden udlægning af den sidste del af ordet er, at det stammer fra ordet
amnós, der betyder et nyfødt lam af hankøn. Det skulle i så tilfælde
referere til plantens behåring.
|
En
tredje udlægning er, at navnet kommer fra Dikti og det venezianske ord mons, der
betyder bjerg. Åbenbart kendte venezianerne kun planten fra
Dikti bjergene.
|
![](06diktamossmall.jpg)
|
Den
vilde diktamos vokser hovedsageligt på utilgængelige skrænter i Kretas
kløfter - i helt op til 1.600 meters højde. Her er den beskyttet mod dårligt
vejrlig og afgnavning af geder.
|
|
|
|
|
Udbredelse af
diktamos
|
|
Plukning
|
|
|
|
|
Diktamos
plukkes, når den er gået i blomst, dvs. fra maj til august. Men der
findes eksempler på blomstrende diktamos så sent som i december.
|
![](08diktamossmall.jpg)
|
Det
var farligt at plukke diktamos, da plukkerne, der kaldes
mazochtádes, erondádes eller atitanológi, ofte skulle hænge ned langs
de stejle og skarpe klipper.
|
Plukkerne
arbejdede sammen i grupper på mindst tre personer, og ofte rejste de vidt
omkring på øen for at finde de steder, hvor der voksede mest diktamos. Således
kan man i landbrugsministeriets rapport fra 1938 læse: Ud over lokale
grupper i Lassithi amt, kommer der også grupper fra andre områder af
Kreta, især fra Sfakia, der rejser fra den ene ende af den store ø til
den anden for at plukke diktamos.
|
Når
mændene tog af sted fra landsbyen, medbragte de en lang stav (katsoúna),
reb (schiní), en stav med en gaffelformet indretning (piroúni) og sække
(tsouvália).
|
![](09diktamossmall.jpg)
Erondades fra Kato Poros
|
Katsouna'en
- der var 3-4 m lang - blev anvendt, når plukkeren hang ud over den
lodrette skrænt, eller sågar en skrænt med negativ hældning. Det
kaldtes, at han hang "sirriki". Med katsouna'en kunne han gribe
fat i en revne eller et fremspring på klippen og trække sig selv ind til
planten.
|
Rebet
skulle være yderst solidt, for plukkerens liv og lemmer afhang af dets
kvalitet. Derfor importerede man ofte reb fra f.eks. Edessa i Nordgrækenland,
hvor man fremstillede specielt solide reb.
|
Der
måtte ikke være knuder eller andre uregelmæssigheder på rebet, for så
kunne det hænge fast i klipper eller buske og derved skabe problemer for
plukkeren, når han hang ud over afgrunden.
|
For
enden af rebet lavede man en løkke, hvor plukkeren sad på en sæk for at
mindske trykket fra det snærende reb. Desuden havde han rebet bundet i
kryds omkring brystet.
|
Det
var naturligvis en tillidssag at lade sig fire ned i afgrunden, så derfor
udvalgte plukkeren personligt den person, der skulle holde rebet.
|
Inden
plukkeren blev hejst ned, rensede man omhyggeligt området for løse sten
for at undgå nedfaldne sten. Derefter blev rebet bundet til et træ eller
en klippe, der blev lagt et stykke træ eller grene dér, hvor tovet
hvilede på klippekanten for at mindske slitagen, og plukkeren satte sig på
kanten og lod sig glide ud over klippesiden.
|
Selve
nedfiringen skulle foregå stille og roligt, så plukkeren ikke ramte mod
klippen. Derfor stod der dels en person ved kanten for at dirigere, og
dels råbte plukkeren, om man kunne fortsætte eller måtte stoppe.
|
Til
trods for de mange forberedelser skete det undertiden, at rebet blev
gnavet over af en skarp sten, og i så tilfælde var plukkeren prisgivet.
|
Den
gaffelformede stav blev brugt, når plukkeren ikke kunne komme tæt nok
til at plukke planten. I stedet kunne han gribe planten med staven og vride
blomsterne af.
|
Plukkeren
skulle være opmærksom på ikke at rive hele planten op med rode, men kun
tage blomster og topskud. Efter plukningen blev planterne bredt ud på nogle
riste, hvor de tørrede igennem, inden de blev solgt.
|
Et
andet job, som plukkerne også påtog sig, var at hente geder og får, der
var faldet ud over klippekanten.
|
Dyrkning
|
|
|
|
|
Pga.
plantens mange helbredende virkninger forsøgte man allerede i det 15. årh.
at dyrke planten i Venezia, og senere fulgte andre lande med, men uden
held. Selv så geografisk tæt på som ved Athen mislykkedes forsøg på
at dyrke planten, idet den mistede sin duft og farve. Det eneste sted uden
for Kreta, hvor planten kan vokse, er på Kythira.
|
I
begyndelsen af 1900-tallet steg eksporten af diktamos. Alene fra Chania
blev der eksporteret 7 - 8 tons tørret diktamos om året. Da planten derfor
var i fare for helt at blive udryddet, begyndte man at dyrke den efter 1920. Først
ved Kato Poros, øst for Argyroupoli. Nogle år senere bredte dyrkningen
sig til Archanes området, syd for Iraklion, og til landsbyerne omkring
Embaros, sydvest for Lassithi bjergene. Man nåede op på en stor
produktion (44 t. i 1936), indtil anden verdenskrig midlertidigt satte en
stopper for projektet. |
![](10diktamossmall.jpg)
|
![](11diktamossmall.jpg) |
Efter
krigen genoptog man dyrkningen af diktamos, hovedsagligt ved landsbyerne
omkring Embaros, hvor man nu har en årlig produktion på ca. 30 t. Disse
landsbyer går stadig under navnet Diktamos-landsbyerne (Erondochoria). |
Diktamos
bliver dyrket på porøs og sandet lerjord, der er bearbejdet godt i
dybden, så jorden kan ledet vandet bort. Der bliver gødet med naturgødning og vandet to gange ugentligt. Desuden skal der luges omhyggeligt
omkring planterne, for at undgå sygdom overført fra andre planter. |
![](12diktamossmall.jpg)
|
|
|
![](13diktamossmall.jpg) |
Diktamos
kan formeres ved stiklinger eller ved frø. Fordelen ved stiklinger er, at
planterne udvikler sig hurtigere end de frøformerede. Sidstnævnte er til
gengæld mere modstandsdygtige over for sygdomme.
Under alle omstændigheder skal planterne fornyes mindst hvert andet år,
da kvaliteten ellers bliver væsentligt forringet. Der
bliver høstet fire gange i løbet af sommeren. |
|
|
|
|
|
Langt
den største importør er Italien (ca. 50%), hvor planten anvendes som
smagsstof til vermouth. Tidligere eksporterede man også til Frankrig,
hvor planten blev brugt i medicinindustrien til et middel mod diarre (Diascordium).
|
I 1970'erne
begyndte man i Grækenland at markedsføre diktamos med store
reklamekampagner i aviser og fjernsyn, og produktet dukkede bl.a. op i de
dengang så moderne tebreve.
|
![](14diktamossmall.jpg)
|
Forskning
|
|
|
|
|
I
1990'erne foregik der en ret intensiv forskning på MAICH (Mediterranean
Agricultural Institute of Chania) af diktamos - både for at klarlægge de
aktive stoffer i planten og for at finde frem til en bæredygtig
udnyttelse af den.
|
Også
på Institut for Subtropiske Planter og Oliventræer foregår der forsøg
med dyrkning af såvel diktamos som en anden medicinsk plante, malotira, i
akvakultur. I Kostas Oikonomakis' afhandling kan man bl.a. læse:
|
Vi
har ikke til hensigt at betvivle Theofrasts ord om, at tørre og
solafsvedne steder er de bedste til aromatiske planter, men vi dyrkede
erondas i akvakultur, så den voksede sig stor med rødderne i vand, og
faktisk skænkede den os dobbelt så meget æterisk olie som sine vilde brødre,
der havde vokset i "klippens revne".
|
![](15diktamossmall.jpg)
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|